EN ORIGINALSERIE FRÅN NETFLIX
Tidigare...
Hon blev våldtagen.
Det var han.
Du slog fel man.
Jag försvarade din heder och nu hävdar du att du är med barn...
Jag blev våldtagen, av nån annan!
Det var han.
När du har lämnat min dotter i River Run hitta då Stephen Bonnet.
För honom till mig i hemlighet.
Var sjutton är nu Roger?
Jag sålde honom till mohawkerna.
Jag ska hitta honom. Jag ger inte upp förrän jag gör det.
Tänk inte ens tanken på att fly igen.
Skynda på. Vi ska iväg.
Skynda på!
Sjung mig en sång.
Om en flicka som är borta.
Kan denna flicka.
Vara jag?
Välsignad i själen.
Hon seglade en dag.
Över havet.
Mot skyn.
Vågor och vind.
Öar och hav.
Berg av regn och sol.
Allt som var bra.
Allt som var skönt.
Allt som var jag.
Är borta.
Sjung mig en sång.
Om en flicka som är borta.
Kan denna flicka.
Vara jag?
Välsignad i själen.
Hon seglade en dag.
Över havet.
Mot skyn.
Förlåt att jag stör,
men jag tänkte att du ville ha en matbit medan du tecknar.
Tack, Lizzie.
Gud i himlen. Vad har jag fått dig att göra?
Monstruöst mörker, du är besatt.
Jag är inte besatt.
Jag är...
Jag är sårad och arg.
Allt är mitt fel.
Nej.
Du gjorde ett ärligt misstag. Du trodde att du beskyddade mig.
Men jag ställde till med sån oreda.
Kan du nånsin förlåta mig?
Självklart.
Det är över.
Vi behöver inte prata om det igen.
Och hennes far?
Förlåter du honom också?
Han skulle inte ha gjort det
om jag inte hade misstagit mig angående mr Wakefield.
Även om jag kunde förlåta honom för vad han gjorde mot Roger
kan jag inte glömma vad han sa till mig.
Då ska du få fortsätta teckna.
Du har säkert hört talas om mohawkerna, i din tid.
Bara i filmer.
De rörliga bilderna jag har berättat om.
Jag vet inte mycket om dem.
Ibland är det svårt att skilja fakta från fiktion.
Ja, när man inte har båda sidorna av historien.
Mohawkerna brukar inte porträtteras i särskilt god dager.
Om det fanns en rörlig bild om oss, om mig...
...skulle jag ha setts som ett hemskt odjur.
Det skulle vara en sida av historien.
Farbror.
Kände cherokeerna igen den?
Ja, de tror att den är från en mohawk-by som heter Shadow Lake.
- Det är troligt att Roger har förts dit. - Vill de visa oss vägen?
Det är minst två månaders ritt norrut.
Sa du till dem att vi betalar i whisky och pälsar?
De har inget att göra där. Cherokeerna gör oss inte sällskap.
Då måste vi hitta dit själva.
Jag kan tala lite mohawk, och mohawkerna jag sålde Roger till talade engelska.
Vi vet inte vad som väntar, och det kan vara farligt, men...
Ja.
Vi har levt med fruktan för det okända förut,
utan att veta om den andre är levande eller död...
Men för varje dag som går, måste Bree genomlida samma sak.
Låt oss ge oss av, då.
Faster.
Du borde gå till honom medan vi har stannat.
Varför det?
Behöver han hjälp?
Är du fortfarande arg på honom?
Nej.
Är det vad du tror?
Är du inte det?
Nej.
Gå till honom, faster Claire. Vi ska ställa allt till rätta.
Jag vet, Ian.
Vi menade inte att vara dumdristiga. Vi trodde...
Jag vet vad ni trodde.
Vad ni trodde båda två.
Det är bara det...
Jag tänker bara på hur Brianna och Roger måste känna.
En dag när du får egna barn kommer du att förstå.
Man slutar aldrig oroa sig för dem.
Jag kan inget om sånt.
Jag vill inte se er båda lida så.
Våra vägar korsades för ett tag sen. Han är nog i Wilmington om en vecka,
men inbilla dig inte att Stephen Bonnet tar sig an en man med bara en hand.
Det är inte därför jag frågar...
EFTERLYST
Nån tur i dag?
Fortfarande inget jobb hos slaktaren, då?
Det är vanligen männen som står för slaktandet,
snarare än att ha blivit slaktade själva.
I min herres ögon är jag hel, men för dem, här, är jag...
...mindre än en man.
Det finns inga jobb i Wilmington för mig.
Här finns vissa män som hade mått bra av att jobba.
Du försöker åtminstone.
De har varit där inne i flera timmar. Jag har god lust att anmäla dem själv.
- För vilket brott? - Inget prat om sånt, Fergus Fraser.
Inte när Murtagh har bett om din hjälp för att ta fast en mördare.
Stephen Bonnet borde vara i Wilmington om en vecka.
Det fick jag veta i dag.
Jag gillar det inte, inte med alla de här mötena med reglerarna.
Det är jobbigt nog att härbärgera en efterlyst man under vårt tak.
Han skulle göra samma sak för mig.
Om det går så långt måste vi göra det.
Jag hoppas att det gör det.
Tala med Malachi.
Ge honom en lista med namn på alla som är beredda att offra sina liv.
- Nåt nytt om Bonnet? - Ja.
Goda nyheter.
Vi har ont om tid för att göra oss redo.
Redo för vad?
Mätress Cameron bjuder in till middag nästa vecka,
och jag måste passa ut en ny klänning till er.
Kan du säga till faster att jag inte behöver en ny klänning?
Men det gör ni. En ny klänning kan dölja ert tillstånd.
Dölja det för vem?
Lorden av Mount Josiah i Virginia kommer på besök.
Fru Cameron vill presentera er för honom och några andra av hennes vänner.
Jag vill inte träffa nån.
Det menar ni inte.
Ni blir snart varse om att fru Camerons middagar är det alla pratar om,
och när ni har en ny klänning...
Phaedre, stanna där, vid fönstret.
Sättet ljuset faller i ditt ansikte...
Här.
- Vad gör ni, miss Fraser? - Jag tecknar av dig.
Varför i hela friden då?
Du är vacker.
Tack, miss Fraser.
Men det är mycket som ska göras, och mätress Cameron blir inte glad...
Låt mig oroa mig för mätress Cameron.
- Brianna? - Ja?
Jag har nåt till dig.
Om jag minns rätt kommer örhängena se underbara ut med din klänning.
Tack, men jag sa till Phaedre att jag inte behöver en ny klänning.
Ja, hon nämnde det,
och det är därför jag bett henne att sy om en av mina i ställe.
Det här är örhängena jag brukade ha till den.
Det är väldigt snällt av dig.
Du borde verkligen prova den. Hon måste ta lite mått, så klart.
Vi vill att du ska se bra ut på middagen.
Det är inte varje dag en lord kommer hit.
Jag vet att du är orolig,
och bidar din tid här utan att kunna göra nåt åt det.
Det är stressande, minst sagt,
men det finns tröst att hitta i sällskap av andra.
Blir det inte trevligt med lite mat och livlig konversation?
Tack, men jag trivs bättre själv, då jag får läsa och teckna.
Jag brukade måla.
Jag var aldrig lika duktig som din farmor, Ellen.
Jag känner inte till mycket om henne.
- Var hon konstnär? - Ja.
Du...
Du är väldigt lik henne.
Du har hennes anda.
Har jag?
Hon var vår fars favorit.
Hon förblev ogift långt efter det
att en ung kvinna ska stadga sig med en make, men...
han ville inte tvinga på henne ett äktenskap som hon inte ville acceptera.
Så modernt av honom.
Hon var jättestark. Följde sitt hjärta.
Och efter att far dog skulle hon gifta sig med den hon älskade. Brian Fraser. Vår far skulle ha varit lycklig för hennes skull.
Du har rätt. Konversation är bra för ett grubblande sinne.
Ja, och det finns mycket mer av den varan.
Phaedre väntar på din kammare med den nya klänningen.
Förlåt! Väckte jag dig?
Har du svårt att sova?
Allt det här om skatterna, med guvernören och reglerarna...
- Kommer det att leda till nåt? - Jag tror det, ja.
Då hoppas jag att du gör nåt.
Säg till Fergus att du vill att han strider vid din sida.
Är äktenskapet inte allt du hoppades på?
Vill du bli av med honom kan jag ta ut honom...
Hade jag önskat honom död skulle jag göra det själv.
Men det vore orättvist att ta honom först.
Han sätter inte sina stövlar på mina filtar.
Herregud.
Jag vill att du ber Fergus att gå med dig och dina män
för att strida, om och när tiden är inne.
Du, hans...
Ja...
Jag vet.
Då vet du vad jag ber dig om.
Ja.
Jag vill ha en hel man,
eller ingen alls.
Miss Fraser är här.
Mina damer och herrar,
får jag presentera min niece, Brianna Fraser.
Forbes, frun.
Brianna, det här är Gerald Forbes och hans syster, Prudence Forbes.
Jag har sett fram emot det här tillfället.
Har ni haft det bra i River Run?
Ja.
Min faster har varit en generös värd.
Hur tillbringar ni er tid här?
Jag tecknar, mestadels.
Hon är väldigt duktig.
Utmärkt! Vad för slags saker tecknar ni?
Jag har precis gjort ett porträtt av Phaedre.
Jag antar att du menar Phaedre i grekisk mytologi, Theseus fru.
Ja. Ett bra, starkt, grekiskt namn.
Jag tror att Phaedre är en av slavarna här i River Run.
Menar du att tecknar av negrer?
Brianna, ni har nog inte presenterats.
Det här är fru Alderdyce och hennes son, den ärbara domaren Alderdyce.
Jag tecknar av vad som än inspirerar mig.
Väldigt modigt. Jag vill gärna se den.
Jag kan låta Ulysses hämta den om ni vill.
Gud, nej. Vart är världen på väg?
Att tänka att du skulle välja det som motiv på en så här vacker plats.
Varför inte ett landskap?
Ungt folk av i dag, herregud. Vad ska vi göra med dem?
Jag är säker på att löjtnant Wolff har ett par tankar om det hela.
Var är du, min kära vän?
Jag har nyfunnen kärlek för er gammelfasters problem med synen.
Så vänligt av er.
Med er fasters tillåtelse, vill jag ta med er på en utflykt till New Bern,
för att visa er av de fina platserna.
Kanske nån gång.
Miss Fraser, det är nåt jag vill visa er.
Kanske ni har lust att göra mig sällskap?
Brianna.
Kanske vi alla ska göra dem sällskap i salongen.
Ulysses.
Frun.
Jag funderar på att låta en av stenarna göras om till ett smycke, en gåva.
Säg mig, vilken är finast av dem?
Safiren, smaragden, topasen...
...eller diamanten?
Med er instinkt för det vackra har ni nog en värdefull åsikt,
så ni kanske kan dela med er av den.
Jag...
...skulle inte dryfta min egen åsikt
utan att först höra vad fru Alderdyce tycker.
Nå, jag...
Får jag presentera lord John Grey.
Var hälsade, allihop.
Fru Cameron, vad trevligt att vara här.
En utsökt kväll väntar oss nog.
Hjärtligt välkommen, min lord.
Tillåt mig att presentera min niece.
Miss Fraser, antar jag.
Jag är bekant med era föräldrar.
Jag behöver...
Jag behöver få tag på så många gevär som möjligt.
Kanske jag ska lära reglerarna hur man jämrar sig i stället.
Det är väldigt effektivt.
Min son.
Det verkar finnas vissa här som inte uppskattar ditt bidrag till saken.
- Gör du oss sällskap? - Va?
Gå med i vår milis.
Vill du ha med mig?
Du har mod...
...och jag litar på dig.
Om jag ska strida mot Tryons armé
kan jag inte tänka mig en bättre man vid min sida.
Jag är hedrad över att du frågade...
Men...
Men min plats är här med Marsali och Germain.
Det är här. Skeppet du har väntat på, Gloriana, ligger i hamnen.
Iväg med dig, då.
Tack.
Hon påstod att hon kunde spå om framtiden när hon höll i en ägodel.
Det var faktiskt ganska roande,
fastän det inte var det konstigaste som hände i Jamaica.
Ett väldigt konstigt ställe. Men det är en historia för en annan gång.
Er tur.
Jag har gjort bort mig tillräckligt.
Jag...
Jag har inga anekdoter hälften så underhållande som era,
och jag är verkligen ingen spådam,
men jag har nåt för tillfällen som detta
som jag lärde mig för länge sedan om ämnet psykologi.
Själens vetenskap, kan man säga.
Det låter spännande.
- Det fungerar bara med främlingar. - Får vi alla delta?
Självklart. Jag ställer er ett par frågor,
och ni ska föreställa er det ni kommer att tänka på först.
Och ni kan sluta ögonen.
Det här låter intressant.
Jag deltar gärna.
Måste jag sluta mina ögon när ni är framför mig?
Ja.
Jag vill att ni föreställer er att ni är i en skog med nån.
Kan ni se personen?
- Ja. - Ja.
- Ja, klart och tydligt. - Ja.
- Ni möter ett djur. - Ska vi berätta vilket det är?
Inte än. Jag vill att ni föreställer er att ni är i en glänta.
Ni kan öppna ögonen.
Var det allt?
Nu ska ni berätta vad ni såg, en i taget,
och jag ska säga er vad det svaret representerar,
symboliskt talat.
Vad roligt.
Domare Alderyce, vill ni börja?
Vem var med er i skogen? Jag gick med Kristus.
- Och vilket djur såg ni? - En ekorre.
En väldigt speciell sådan, faktiskt.
Den besöker mammas trädgård varje morgon.
När en person går med Kristus kan det betyda att de söker förlåtelse,
eller en försäkran för något.
Med mitt yrke är det föga förvånande att jag ofta tänker på förlåtelse.
Ja, men när du gick själv med Kristus
tillsammans med ekorren ni såg i er mors trädgård...
Djuret ni stötte på representerar livets problem,
och med tanke på att ekorrar brukar gömma undan saker
verkar ert problem vara hemligheter.
Nåt mrs Alderdyce inte känner till, då, eftersom ekorren var i hennes trädgård.
Jag försäkrar er om att jag vet allt som finns att veta om min son.
Självklart.
Om ni ursäktar mig ett ögonblick, jag måste ta lite luft.
Där ser man.
Det kanske ligger nåt i detta trots allt.
Mycket underhållande.
Min brorsdotter är en smart kvinna.
- Det är hon. - Det är hon, ja.
Så, lord John, får jag fråga vilket djur som var med er i skogen?
Det var...
Ni behöver inte tänka så mycket på det. Vem kom ni att tänka på först?
Er far.
Jag tänkte på er far.
- Varför tänkte ni på honom? - För att ni sitter här framför mig.
Och han bad mig titta till er.
Varför skulle ni behöva det?
Han skrev bara för att be mig hälsa på och se så att allt var bra.
Han nämnde att han skulle ge sig av på en lång resa.
Och han gav inga skäl alls till varför allt inte skulle vara bra?
Nej.
Men utifrån ert svar börjar jag ana att det kanske inte är det.
Er far skulle aldrig avslöja nåt som ni inte själv velat berätta för mig.
Han är en hedervärd man.
Prata inte med mig om min fars heder.
Om ni ursäktar...
Är det min tur?
Jag vill gärna berätta vem min kompanjon var.
Vi kan kanske ta en promenad och diskutera det mer i detalj.
Jag mår inte så bra.
Kära du!
Vad hände?
Miss Brianna svimmade, men lord John var där.
Lord John, kan ni eskortera min niece till salongen?
Ulysses, mer vin till alla.
- En kall trasa hjälper. - Jag rider gärna och kallar på läkare.
Nej, det behövs inte.
Frun.
Jag blev så orolig när jag hörde att du hade svimmat, och i ditt tillstånd.
Jag mår bra, Lizzie. Jag mår mycket bättre nu.
- Ska jag förbereda din sängkammare? - Gärna det.
Miss Fraser...
Så ni är inte sjuk, på så sätt?
Ska jag tolka det som att ni ska bli mor?
En av de underhållande anekdoter
jag beslöt att inte dela med mig av vid middagsbordet.
Er far har inte berättat det här för mig.
Har ni förlorat er make?
Det kan man säga, ja.
Min far lät sälja honom till mohawkerna.
Det är en lång historia, men de söker efter honom just nu.
Är det vad de gör?
Jamie, era föräldrar, ska rädda honom från mohawkerna?
Ja. Jag ville följa med dem men mitt tillstånd tillät inte det,
så jag övertalade dem att hämta tillbaka honom.
Och fru Cameron vet allt om det här?
Ja, och jag börjar misstänka att det är en del av skälet till den här middagen.
Hon försöker hitta en make till mig.
Jag förstår.
Ni kan väl inte ta en annan make om ni redan är gift?
Roger och jag var förlovade, utan vittnen.
Det är ett bekymmer.
När er far skrev och bad mig komma
skickade han med ett brev som jag skulle överlämna till er personligen.
Miss Fraser verkar må bra igen.
Det var glädjande att höra. Det är sent.
I morgon är en ny dag.
Med er tillåtelse talar vi igen i morgon bitti.
God natt.
Fru Cameron, tack för en underbar middag.
- Ni är en väldigt gästfri värdinna. - Nöjet var på min sida.
Ulysses, jag vill tala med min faster.
Phaedre, låt oss förbereda sängkammaren för gästerna som sover över.
Får jag tala ärligt?
Självklart. Det har du gjort hela kvällen.
Jag lade märke till att de flesta av gästerna var ogifta män.
Lord John har varit gift. Hans fru blev sjuk och gick bort.
Och resten? Trollade du bara fram dem ur en hatt?
Vilket konstigt uttryck.
De är mina vänner.
Herrar jag har varit bekant med i flera år,
och var och en av dem skulle vara en passande friare.
I ärlighetens namn är det dags att du hittar dig en make.
- Och om jag inte vill ha det? - Vad har vilja med saken att göra?
Allt!
Allt?
Du väntar barn.
Det är för sent för dig att vara säregen.
Du har inte en penny, och ett namn som riskerar att svärtas ned.
Du måste tänka på din framtid, din säkerhet.
Ett äktenskap med nån av dessa män kommer att gagna dig mycket.
Och dig med, utan tvekan.
Förenandet av två familjer är alltid en välsignelse.
Och kärlek, då?
Du sa att farmor gifte sig för kärleken.
Ja.
Det gjorde hon.
Precis som du så var Ellen med barn innan hon gifte sig.
Våra bröder Colum och Dougal försökte arrangera ett bröllop åt henne,
men hon lurade dem när hon rymde med Brian Fraser.
Men...
Det viktiga är att barnet föddes i äktenskapet. Om ditt inte gör det blir han stämplad som faderlös oäkting.
Hans liv blir förstört.
Brianna.
Jag vet att du en gång hade en make du älskade,
men han är borta.
Det är inget du vill höra, men han kommer inte tillbaka.
Han är hos vildarna nu, antingen död eller levande.
Ju snarare du accepterar det, desto bättre.
Du kan inte leva på hoppet.
Där, det är han.
Vi behöver honom ensam.
Jag har en plan.
Hej.
Jag tror att ni har fel rum, sir.
Ja.
Jag letar efter en herre.
Du är ingen herre.
Ta hästen närmare.
Vad försiggår här? Vad har ni gjort med den mannen?
- Återvänd till din fru och ditt barn. - Vad gör du?
Släpp honom!
Gå härifrån.
Det är något bekant med er.
Konstigt. Jag tror inte att vi har träffats.
Ni kommer nog att tycka att nåt är bekant med min kompanjon, Stephen Bonnet.
- Mördaren? - Ja.
Som rymde från galgen?
Jag har sett er förut, på ett plakat, Murtagh Fitzgibbons.
Ta honom.
God morgon, miss Fraser.
Fru Cameron vill att du kommer ned och dricker lite te.
Jag ska klä dig i nåt särskilt fint.
Varför det?
Mister Forbes blev väldigt tagen av dig i går kväll.
Han tänker fråga om din hand.
Fru Cameron gav sin välsignelse.
Det gjorde hon säkert.
Är du inte glad?
Självklart är jag det.
Jag behöver bara lite tid att förbereda mig, ta lite luft.
Säger du till faster att jag gått på morgonpromenad?
Får jag fråga, hur länge ska jag säga att du blir borta?
Jag kommer om en timme eller så, och kan du be Lizzie att möta mig?
- Jag behöver din hjälp. - Jag hjälper till.
Hitta lord John och be honom möta mig vid den stora eken.
Och Lizzie, var diskret.
- Är det inte för kallt för dig? - Nej. För dig?
Jag gillar den uppfriskande luften.
Jag skulle kommentera vädret eller be om din åsikt om trädgården,
men jag ville i stället fråga...
Vill du gifta dig med mig?
Kära Gud i himlen.
Det var nog inte vad din pappa tänkte när han bad mig titta till dig.
Jag vet, men om jag inte frågade, för mitt barns skull...
Du är verkligen din pappa upp i dagen.
Jag vill inte ha dina pengar. Jag skriver under ett kontrakt på det.
Du behöver inte bo med mig heller,
även om jag nog bör följa med dig till Virginia,
åtminstone ett litet tag.
Jamie är en av de jag värnar om mest,
och dras till dig av skäl jag inte kan förklara, men...
Jag kan inte gifta mig med dig.
Lord John, om du tackar nej till mitt erbjudande,
är jag ledsen att behöva avslöja
vad jag såg dig göra i går kväll med av mina tilltänkta friare.
Du har misstagit dig.
Nej, jag vet vad jag såg, och jag ska skriva brev
till guvernören, sheriffen...
Trots att du känner till vilket hårt straff man får för det brottet?
- Mitt liv skulle bli förstört. - Då berättar jag för Jamie.
Det är om du antar att han inte redan vet,
och som du sa själv, han har annat för sig.
I en riktig skog nånstans.
Du föreställde dig honom när jag frågade på middagen.
Du föreställde dig själv i skogen med Jamie.
Du hade kunnat välja vem som helst. Din avlidna fru, till exempel.
Jag är nästan frestad att gå med på ditt oerhörda förslag.
Det skulle verkligen lära dig att leka med eld.
Det låter som ett hot.
Du menar att du...
- Med kvinnor också? - Jag var gift.
Det arrangerades inte för bekvämlighetens skull?
Jag är helt kapabel att utföra mina plikter som make, vill jag lova.
Kom.
Vi sätter oss ett slag.
Jag är ledsen, Brianna, men jag kan inte gifta mig med dig.
Nej, förlåt mig. Jag vet att jag låter galen.
Och jag skulle aldrig säga ett ord till någon.
Nej.
Inte helt galen.
När jag sluter mina ögon ser jag faktiskt din far...
Men jag ser även din mor.
Deras koppling till varandra.
Deras kärlek.
Vet hon om det? Min mor?
Hon är en lyhörd kvinna, som du.
Jag håller med din faster. Du borde gifta dig.
Men du förstår nu varför jag inte kan bli din make.
Jag har tilltro till dina föräldrar.
De kommer att hitta Roger och ta honom tillbaka till dig.
Du får inte ge upp hoppet.
Det är nåt annat, eller hur?
Även om de tar hem Roger
kanske han inte vill...
Han kanske inte är...
Vad är det?
Jag blev våldtagen.
Och bebisen...
Jag vet inte vems...
- Känner du den här mannen? - Nej.
Nej, jag fick reda på det senare.
Han heter Stephen Bonnet.
Och Forbes är på väg att fria.
Om jag gifter mig med honom,
byter jag ut hoppet mot ett brustet hjärta.
Men jag gör vad jag måste.
För mitt barns skull. Jag gör vad jag måste.
Jocasta väntar på mig.
Jag glömmer inte er del i det här, fru Cameron.
Förenandet av våra familjer är en välsignelse för oss alla.
Brorsdotter.
God morgon.
Mister Forbes har ett förslag till dig.
Jag...
Tack att du väntade på mig, min kära.
Har du berättat de goda nyheterna?
Nej, det har jag inte.
Jag har friat till miss Fraser,
och hon har tackat ja.
Ett glatt ögonblick.
Verkligen.
Hade du inte uppmuntrat mig att hitta en make
skulle jag aldrig ha öppnat mitt hjärta för lord John.
Tack, faster Jocasta.
Ha en bra dag, allihop.
Mister Forbes.
Kom hit, min kära.
Jag vet inte hur du lyckades.
Du är en sann MacKenzie.
Vilka underbara nyheter.
Herregud!
Hur gick det?
Det gick bra.
Rollo, vad är det?
Rollo, vad har du där?
Här, Rollo, släpp!
Vad är det? Moster...
Det är mänskligt.
Rollo!
Herregud! Rollo!
Rollo?
Rollo, undan.
- Han ser ut att ha varit död i en månad. - Jag har sett den mannen förut.
När jag sålde Roger till mohawkerna.
Den rocken,
och två fingrar som saknas.
Han var med Roger.
Claire?
Jag hittade ingenting.
Jag har gått i nästan två kilometer.
Inget.
Inget?
Då finns det hopp.
Det finns hopp om att Roger ännu är vid liv.
Vilken värld att föda ett barn till.
Jag har sagt och gjort saker som jag aldrig trodde att jag skulle.
Ibland gör folk fel saker av rätt skäl.
- Det vet din far nog ett och annat om. - Snälla, sluta.
Det förändrar inte vad som har skett.
Nej.
Men jag vet inte vad som är värst,
att dröja kvar i det förflutna eller att tänka på framtiden.
Om du skulle träffa min son, William...
Hans ögon som skiner upp när han ser nåt för första gången.
Du har en son.
Det visste jag inte.
Han är i Lynchburg, Virginia.
Om han alls påminner om sin far,
måste han vara en sann gentleman.
Det är han...
Precis som sin far.
Men han är inte min på riktigt.
Vi delar inte något blod.
- Du är en god man. - Nej.
Godhet har inte med det att göra. Jag älskar honom mer än livet.
Det kommer nog Roger också att göra.
Älska barnet.
Saken är den,
vi är alla här i den här Nya Världen inte för att den är ny.
De här markerna är väldigt gamla.
Den är bara ny
för att här finns hopp.
Och hopp finns mitt i kärleken.
Någon kommer att sakna honom.
En sak är säker.
Han var någons barn.
Jag är ledsen.
Jag var upprörd, men inte på dig.
Vem då?
Alla. Världen.
Stephen Bonnet.
Men inte dig.
Brianna brukade anförtro sig till Frank.
Ibland till mig.
Men när han dog var det bara vi två.
De hemligheter som fanns var våra.
Och ingen annans.
Jag är ledsen
att jag inte berättade att det var Stephen Bonnet när jag visste det.
Hade jag gjort det, skulle jag kanske räddat Roger.
Jag trodde aldrig att jag skulle hålla en sån sak från dig.
Tills Brianna...
När jag lovade dig det fanns ingen annan i mitt liv
som kunde komma före dig.
Men jag vet inte om jag kan hålla det löftet längre.
Jag förstår...
...men jag kan inte vara en far till henne.
Det är klart att du kan,
och det ska du vara.
Hon är bara sårad just nu.
Nej, hon behöver inte mig.
Jag trodde aldrig att jag skulle bli svartsjuk på en död man.
På en...
Vad då, på Frank?
Du hörde vad Bree sa.
Frank skulle aldrig säga de sakerna till henne eller göra de misstag jag gjorde.
Frank gjorde massvis av misstag.
Det gör alla föräldrar.
Bree tycker att han är en bättre man.
Jag trodde...
Jag trodde att du kanske började känna samma sak.
Din dummer.
Kom hit.
Hon menade det inte.
- Hon vill inte att du hamnar i helvetet. - Jag hörde henne.
Hoppas att jag kan ta Roger tillbaka till henne, annars förlåter hon mig aldrig.
Jag hörde er båda två.
Hon är precis som du.
Hon säger saker i ilska som hon inte menar.
Du menade inte det du sa till henne, va?
Nej.
Det gjorde inte hon heller.
Lita på mig.
Jag älskar er båda så mycket.
Kom här.
Jag är ledsen.
Vad är det här? Vad är det som pågår?